Az előző részek tartalmából...
Nehéz csak egy kicsit beleszeretni valakibe?
Volt egy személy, aki... ha a dolgok... ha az élet másként alakul...
TALÁLKOZZUNK A LANGMORE-KUNYHÓNÁL! EZRA.
- Hol rejtetted el a gyűrűt? - Nem fog tetszeni.
Helló, Cy! Szélhámos vagyok, mint maga.
Soha nem lesz olyan szélhámos, mint én.
De azt tudom, hogy igazi doktor,
és Buffalóban praktizál, de ennyi.
- Mi van a kunyhóval mostanság? - Semmi. Használhatnátok rejtekhelyként.
New York északi részén van, jó messze, mélyen az erdőben.
Köszi a fuvart és a beszélgetést és mindent.
Nem félsz ebben a nagy, öreg kísértetházban?
- A haverjaim velem vannak. - Örömmel találkozok az új barátom barátaival.
- Vacsorázzunk együtt! - Oké. - Hamarosan találkozunk, puszedli!
Az iroda azoké az ügynököké, akik nem cseszték el istenesen.
Nem úgy tűnik, hogy szerencsétek van a Doktor megtalálásában.
Figyelj, fel kellene törnöd nekem egy készüléket.
Igen, igen, azt hiszem, mi mindig dolgozunk, igaz?
- Mit tettetek vele? - Helló, Ezra! Itt a Doktor.
Te, Julia és Richard nekem dolgoztok.
Max és Sally elvisznek a Langmore-kunyhóhoz,
és utána nemsokára küldök majd egy üdvözlő csomagot.
A LANGMORE-KUNYHÓ GYÖNYÖRŰ MOSTANÁBAN. TALÁLKOZUNK OTT?
ÉS LEGYÉL ÓVATOS!
ALBANY 24 KM
Azt mondtad, északra. Mennyire északra?
A 87-esen megyek egészen a québeci Montrealig, a Hudson mentén.
Csak kiugrok a György-tónál, ha az úgy jó.
Meglátogatom pár barátomat a kunyhójukban.
Figyelj, adok egy tanácsot, rendben? Én a jók közé tartozom.
De nem ugorhatsz be csak úgy egy kamionba Tomhoz, Dickhez vagy akárkihez.
- Tudod, az emberek a mai világban nem mindig azok, aminek látszanak. - Tudom.
Próbálok óvatos lenni.
Imposters - 2x07 Lady Marian lábujjhegyen
- Megöltem az apámat. - Dehogy! - Nem tehettél róla. - Szívrohamot kapott.
Nem kellett volna Maddie után mennem, nem kellett volna Mexikóba szöknöm.
- Magára hagytam a családomat. - Elég volt.
Tudom, hogy próbálod büntetni magad, de van a megbüntetett, a büntető...
És itt vagytok ti.
- Mikor kellene a Doktornak jelentkeznie? - Nem tudom.
Azt mondta, küld majd egy információs csomagot.
Néhány információval.
Például, "Itt van néhány információ, hogyan haljatok meg."
Mármint, ha meg akarnék szabadulni magunktól, pont itt tenném.
- Mi? - Elzárt, a semmi közepén.
- Sánta kacsák vagyunk. - Mármint majmok a vízben. - Kutya. Az sánta kutya.
Úgy értem kacsák. A kacsák nagyon intelligensek és vándormadarak, mint mi.
És prédák, mint mi. Utálok préda lenni. Fel kell fegyvereznünk magunkat.
- Ó, te, mikor utoljára ezt mondtam... - Igazából tetszik az ötlet.
- Gyertek! - Egy sörétesre gondoltam. Biztosan vannak könnyű vadászpuskák...
Nem lehet fegyver a házban.
A Langmore-ok hajlamosak voltak arra, amit anyám csak melankóliának hívott.
- Bőrrák? - Nem, úgy érti, öngyilkossági hajlam és depresszió.
De Langmore nagyapa szerette az antik dolgokat.
Tisztára lovag leszek ezekkel a fasza cuccokkal.
Jól van. Ne izgulj ennyire, haver!
Látta ezt a lányt?
- Sajnálom, tesó. Sosem láttam. - Épp itt volt egy órával ezelőtt, tesó.
Eléggé elfoglaltak voltunk.
Igen, uram, bejött és megkérdezte, valaki el tudná-e vinni északra.
- Elvinne valaki? - Rögtön jelentkezett mindenki,
- még azok is, akik nem is arra mentek. - Charlie, tedd le a kezed!
De a Nagy Kate leállította őket. A hátsó ajtón mentek ki.
Rendben, tudja a szállítmányozási cég nevét?
Mennyi az idő?
Ebédidő.
Választhatsz, hogy pulykás szendvicset kérsz vagy pulykás szendvicset.
Nem, nem kérek. Valamit biztos összeszedtem. Jesszus, megfagyok.
Visszaszaladhatok, hogy hozzak valamit megfázás ellen.
- Ne, ne. Beszéltél a Doktorral? - Igen. - Mi a véleménye a gyerekekről?
Majd rájössz.
Ne titkolózz előttem, Sal! Az senkinek nem...
Max!
Jézusom! Mondtam, hogy ne vakard.
Viszketett.
- Hű! Lady Marian lábujjhegyen. - A másik táblára céloztam.
Állj hátrébb!
Ez fájni fog.
- Szabadság! - Az istenit!
- Ez! - Rendben vagyok. Minden rendben.
- Most megzakkant? Hadiállapot van. - Ne legyél pöcs, jó?
Meghalt az apja. Biztos te is egy roncs voltál anyukád halálakor.
Persze, hogy az voltam, de közben nem voltam halálos veszélyben.
- Tudnunk kell számítani rá. - Mindig számítunk rá, ő Ezra.
- Gyere velem a pincébe! Még több óvintézkedés. - Igenis, asszonyom!
Általában nem veszek fel stopposokat, de nem hagyhattam, hogy beszálljon
valamelyik dilinyós mellé. Charlie Roo is ott volt, az isten szerelmére.
- Jézusom. - Értem, Kate. Milyen nevet mondott? - Nem kérdeztem. Bajban van?
Mert mindig azt mondom, hogy mindig minden történetnek három oldala van,
és gyakran a nő oldala vész el a hangzavarban.
Nem, én az ő oldalán állok. Higgye el!
- Hol tette ki? Tudja? - Azt kérte, hogy a György-tónál szállhasson ki.
Adirondack-hegység. Él arra egy nagynéném egy kis kunyhóban.
LANGMORE-INGATLANOK
- Egyedül él a férje halála óta... - Kate! - Igen?
A György-tó is a gazdag népek környéke? Sok ősi...
Igen, igen, egyszer hallottam,
hogy egy Rockefeller és egy Rothschild vett ott területet...
Oké, Kate. Nagyon szépen köszönöm. Ha bármi más lenne, jelentkezem.
- Oké, kamerák és mozgásérzékelők mennek. - Hű, mi van itt?
- Ez a Langmore-tömlöc? - Titkos alagút.
Régen halálra rémítettem Poppyt idelent.
Meggyőztem, hogy kísértetjárta.
A szellemek kitalációk. Bárki, aki hisz bennük...
- Párduc! - Jézus Mária!
- Ez nem vicces! Komolyan majdnem levágtam a fejed. - Az az arc!
Istenem, rosszabb vagy, mint Poppy.
Ez csak a régi óvóhelyhez vezető alagút.
A szellemek igaziak.
Tudod, szerintem számodra Poppy volt Alice szelleme.
Kivéve, hogy ők mindketten élnek, Jules. És mindkettejükkel lefeküdtem.
Sajnálom, hogy felhoztam.
Még ha Alice nem is volt igazi, Maddie az, szóval...
- Szent szar! - Mi az? - Autó, autó, autó, autó, autó.
Ez egy terminátor autó.
Hívtál egy dögös csajt, hogy elterelje a gondolataimat?
Nem, fogd be! Ő egy barátom... Azt hiszem. Gyere!
- Szia! - Szió!
- Elfelejtettem, hogy terveztünk valamit vagy ilyesmi? - Nem tudom. El?
- Lenny vagyok. - Richard. Hogy vagy? - Nagyszerűen.
Irány a konyha! Szép kéró.
Köszi! Balra.
- Mennyien leszünk vacsorára? - Csak mi. A nővérem elment.
Tökéletes. Alig vártam, hogy jobban megismerjelek titeket, családi körben.
Richard, Ezra, olyan sokat hallottam rólatok.
- Remélem, semmi rosszat. - Ki vagyok én, hogy ítélkezzek?
ITT VAGYOK, EZ. KI VAN VELED?
- Szóval, Lenny, idevalósi vagy? - Nem.
Menő szabálykövetésre szakosodott tanácsadó.
- Egy cégnél dolgozol vagy... - Nem, nem, nem. Egyedül dolgozom, mindig.
Ritka az olyan ember, akivel jól tudsz együtt dolgozni,
habár tetszik, ahogy ti megvagytok. Bizonyos rezgés? Működik.
Nem, mi nem dolgozunk együtt. Csak barátok vagyunk.
- Félreértettem ezt a részt? - Nem, ezt nem mondtam.
Egy ideig együtt dolgoztam valakivel.
Legjobb barátok, kollégák, szeretők voltunk.
Még hozzá is mentem, minden megvolt.
- Nem tanácsolom, hogy összeházasodjatok egymással. - Nem, nem. - Ne aggódj!
- Nem történhet meg. - Soha az életben. - Jó, mert üzlet és élvezet keverésénél
úgy tűnik a végén mindig az élvezet veszít, ugye?
Szerencsére elváltak útjaink, mielőtt valaki holtan végezte volna,
- vagy súlyos sérüléssel. - Aha.
De bármennyire is idegesítenek ők itt, nem tudom elképzelni, hogy megölöm őket.
Még.
Szóval, Lenny, pontosan kinek van szüksége a te szakértősségedre?
- Úgy tűnik, a bárokban jól lehet... - Ti hárman...
Mi volt ez?
A Langmore-múlt szelleme.
Aha, kivéve, hogy szellemek nem léteznek.
- Mondod te, kisfiú. - Én hiszek a szellemekben.
- Komolyan? - Emlék, megbánás, elveszített szeretett személy,
elvesztett dolgok, amik követnek, kísértenek minket.
Ejha, egy költő!
Én semmiféle szellemben nem hiszek,
sem a házon kívül zajongó szellemekben, sem a gondolatszellemekben.
"Gondolatszellemek." Ez klassz. Nekem van belőle egy pár.
- Aha, ki is a költő most, Mr. Shakespeare? - Richard Picasso.
Tudjátok, igaza volt.
Ti hárman összetartoztok, talán mert ugyanazon a szellemen osztoztok.
Hogy érted? Kinek?
Főétel, gyerkőcök. Foglaljatok helyet!
- Jules, mi a... - Mit mondtál neki?
- Nem mondtam semmit. - Nyilván mondtál. - Ne suttogjatok!
Evans, Bloom, Langmore!
Foglaljatok helyet!
- Oké, ki a franc vagy te? - Meglep, hogy meg kell kérdezned.
- Azt hittem, már vártok engem. - A Doktor küldött...
- a megbízatásunkkal. - Bingó! - Ó, te jó ég!
Nem hiszem el, cseszd meg! Fogalmam sem volt.
Jules, nem vagyok vámpír.
Mindenképp bejöttem volna, akár behívsz, akár nem.
Akkor minek kellett ez a titkos mókusos szarság?
Miért nem jöttél egyszerűen be, és csaptál a közepébe?
Találkozni akartam az új gyerekekkel a családban, anélkül, hogy az egész...
- gondolatszellemesdi bezavart volna. - Ne beszélj nekünk a családról!
- Nincs rá jogod, miután... - Maradj a versnél! Ez az álszent maszlag nem cuki.
Talán el kellene mondanom a Doktornak, hogy ki akartok szállni,
nincs alku.
Jó választás. Egy kis munka a szabadságotokért.
Gondoskodjatok a családotok biztonságáról!
Szóval ide jutottatok,
az indianapolisi lecsúszott, összetört szívtől
Scottsdale-en, New York Cityn át egészen eddig a pillanatig.
Barátság. Partnerség.
Igen, egyfajta család.
A Doktor értékeli a családot.
Mármint nézzétek csak Maxet, Maddie-t, Sallyt...
család volt, ami klappolva-takkolva működött,
amíg... mind tudjuk, milyen szerepet játszottatok ebben a piszkos mesében.
De a Doktor nagy reményeket fűz ehhez az új kis családhoz,
függetlenül attól, milyen átmeneti is lehet ez.
Szóval...
- Ki ez? - Charlotte Grosvenor.
Miss Grosvenor a vermonti Burlingtonban él,
és egyike azoknak, akik elsőként kezdték gyűjteni,
most jön a jó rész, a Toby-kancsókat.
Úgy tűnik, hogy Miss Grosvenor rátette a kezét
egy bizonyos Toby-kancsóra az arizonai Scottsdale-ben,
- és azzal együtt minden benne tárolt kincsre. - Szent székesegyház!
Bizony. Most már tudjátok, hol van a nő, hol van a kancsó, mehettek megszerezni.
Hogyan?
Vessetek rá egy pillantást!
Eszerint Kasumi Lafayette kellene, hogy legyek? Ez nem japán?
- Clive Rhumagai? - Ez a legidiótább név, amit valaha...
Robert Sipe? Ez béna.
- A Doktor a gyűrűt akarja. Ennyi? - Ennyi.
Szerezzétek meg a sárga gyémántos gyűrűt, hozzátok el a Doktornak,
és aztán mehettek tovább ügyefogyott kis utatokon. Pofonegyszerű.
Max és Sally Burlingtonban fog várni rátok,
hogy biztosítsák a szükséges támogatást, és hogy ne térjetek el a feladattól.
Sajnálatos módon nem maradhatok veletek, hogy élvezzem a munkám gyümölcsét,
de lássatok hozzá! Nem lehet üres gyomorral megtervezni egy balhét.
Remélem, többé nem találkozunk.
Kinyissunk még egy üveg bort?
Nem hiszem el, hogy leittam magam vele,
elmeséltem neki életem történetét és beengedtem a házamba.
Dögös. Én is tutira megtettem volna.
Megint átvertek érzelmileg. Undorító érzés.
Tedd túl magad rajta! Koncentrálj arra, ami most előttünk áll!
- Túl akarsz lenni ezen vagy nem? - Vissza akarok menni Mexikóba.
Oké, akkor verjük át ezt a Charlotte-ot anyukám Toby-kancsójáért.
Megszerezzük a gyűrűt, odaadjuk a Doktornak és végeztünk.
- Vagy kihagytam valamit? - Én ezt nem veszem be.
Nemcsak ez az egy munka lesz. A Doktor sosem fogja engedni, hogy vége legyen.
- Ez csak a kezdet. - Ezt nem tudhatod.
Tényleg soha egyetlen egy filmet sem láttál?
De, tényleg egyetlen egy filmet láttam.
Hölgyeim és uraim, a leereszkedő Ezra megérkezett.
Elég ebből a negativitásból, mindkettőtöknek! Jézusom!
Jók vagyunk a faszságainkban. Csak gondolkozzunk egy kicsit!
- Rendben. Gondolkozom. - Oké, köszönöm!
Talán...
Gondolkozás. Csak gondolkozz!
- Mi lenne, ha elküldenénk... - Még mindig gondolkozom.
- Jön valami nagy. - Richard, tényleg nincs hangulatom a...
- Haver, olyan közel voltam. - Elmegyek valahová, ahol tényleg gondolkozhatok.
- Szóval, mi volt az a nagy dolog, amire gondoltál? - Nem volt semmi.
Inspirálni próbáltam, hogy befejezzétek a civódást és a legjobbat hozzátok elő.
Ó, istenem! Azt hiszem, valaki megsérült.
- Mit döftél a seggembe? - Ne legyél ilyen pajkos!
Szigorúan gyógyászati célú.
- Meg tudja menteni a karomat, Doki? - Nem jól néz ki, Köpcös.
- Emlékszel Karmos Karlra? - Randiztam is Karmos Karllal.
Tényleg?
Key West előtt.
Azt hallottam, a lányok szerették, mert be tudta tenni a kampóit
valami pneumatikus...
- Igen? - Sosem árulom el. - Nos?
Köszönöm, Sal!
- Nem érdemlem meg ezt, még téged sem. - Hagyhatnálak meghalni.
- Ez lenne a legkönnyebb. - Igen, talán hagyhatnál.
Talán könyörögnöd kellene.
Könyörögtem a Doktornak, hagyjon meghalni, de nem adta meg ezt nekem.
Olyan nagyon bántott?
Kérdéseket tett fel, és bántott, de...
nem a fájdalom volt.
Teljes sötétben tartott, csak én és ez az óra, amit nem láttam, csak hallottam.
Próbáltam nyomon követni az időt a ketyegés alapján,
azt hittem, ez segít erősnek maradni.
Olyan okosnak éreztem magam, hogy előálltam egy tervvel.
Lekapcsolta a villanyt, és... Elkezdtem számolni, és...
Kurvára eltévesztettem.
És aztán...
úgy tűnt, nem tudom abbahagyni a sírást, Maxie.
Ez az izé voltam a sötétben, ami várta a fájdalmat.
És akkor kezdtem el a halálért könyörögni.
De még azt sem adta meg nekem.
Sajnálom, Sal.
Annyira sajnálom.
Bármit megteszek. Csak áruld el!
- Bármit. - Meg is van. Nem halj meg nekem, Max!
Még ne.
Hahó!
Szentséges isten!
Mi ez?
Úgy tűnik, napoztál egy keveset, Jules. Utazgattál?
Városnéző túra a Doktor pénzén?
Próbáltunk kezdeni valamit azzal a lángoló szartengerrel,
amit a nyakunkba zúdítottál Seattle-ben, amíg te élvezted az életet
abból a sok pénzből vagy mi.
Ki mondta, hogy a pénzzel együtt jöttem el Seattle-ből?
- Nem vetted el a pénzt? - Talán nem vettem el a pénzt. Vagy a gyűrűt.
- Mi az? - Semmi. A gyűrű. Szeretem azt a gyűrűt.
Azt hiheted, igazán jó vagy ebben, Jules,
de egy asztalhoz ülni Lenny Cohennel? Nagyon, nagyon óvatosnak kellene lenned.
Áruld el az igazat! Azért hoztatok ide, hogy átadjatok a Doktornak és Lennynek?
Idehozni téged? Mi? Mégis hogy csináltuk volna?
- Üzenetekkel. - Hogy? Nagyon hosszú ideje már nem is gondoltam rá, oké?
Annak odabent semmi köze hozzád.
- Engedj el! - Hogy kötött ki Lenny Cohen a tetves konyhádban?
Ez egy nagyon hosszú és még annál is átkozottul zavarosabb történet.
Fantasztikus!
Jobb helyre úgysem mehetek.
Szeretnék hallani az összes kalandotokról.
Engem pedig megöl a kíváncsiság, hogy halljam a tieidet.
Helló! Mr. Robert Sipe vagyok. Örvendek a találkozásnak.
Helló, Sipe!
Bobby Sipe. Hogy van?
- Szevasz, tesa, Robby vagyok. - Láttad Julest?
Láttad Julest?
- Egy órája nem, nem. - Mit csinálsz? - Gyakorlás.
Ha megcsináljuk ezt a munkát, rendesen kell csinálnunk.
Nem akarom, hogy az az amazon utánunk jöjjön. Öreg, ő aztán magas.
Haver, meg kell találnunk Julest. Megvilágosodtam.
- Rendben. - Jules! - Jules!
Szóval most már az USA-ban és Mexikóban is körözött bűnözők vagytok?
- Csodás. - Legalább nem szúrtam halálra senkit a Fő utca közepén. - Félholtra.
Miért hinnék el bármit is, amit mondasz?
Tudom.
Dettó. Ugye?
Kisebb patthelyzet alakult ki.
Figyelj, sok bort ittam, és pisilnem kell, oké?
Szóval döntsd el, mit akarsz velem, de kérlek, még mielőtt eldurran a hólyagom.
Csak egy perc.
Először is, mesélj még Sophiáról!
FBI Albany.
Itt Patrick Simons különleges ügynök a virginiai területi irodától.
- Mit tehetek önért? - Ki a vezető különleges ügynök?
- Jules! - Jules!
- Jules! - Jules! - Hatalmas ez a hely.
- Lefogadom, rohadtul eltévedt. - Richard, figyelj!
Apám mondott valamit a sakkról.
Ha mindkét játékos tökéletes sakkpartit játszik, akkor nincs nyertes, igaz?
Az csak döntetlen. Szóval a győzelemhez bele kell látnod az ellenfeled fejébe.
Gyenge pontot találni és kihasználni. Ne a játékot játszd!
- Az emberre játssz! - Értem én. Jó tanács.
Úgy hangzik, apád bölcs ember volt.
- Igen, igen, köszi. - Igen.
Jules!
Ezrának van néhány igazán jó gondolata.
Gyere elő!
Szia, Ez!
Rég láttalak.
Jules!
Ez nem vicces.
Ezra, komolyan.
Csak te és én, Evans.
Mi a sötétség ellen.
Mutasd magad!
- Az istenit neki, Jules! - A spanyol armadára számítottál?
Majdnem megint megöltelek.
Hol voltál?
Hát, nem fogod elhinni, de én megmondtam.
A szellemek igaziak.
- Mit csinálsz itt? - Ez aztán a meleg fogadtatás.
- Azt hitted, örülnék, ha látnálak? - Azt hittem, talán...
- Az üzenetek miatt, én... - Ha üzenetet kaptál, azt nem én küldtem.
Ez kínos.
Részvétem apád miatt.
Igazán.
Tényleg azért jöttél ide, mert azt hitted, küldtem neked néhány üzenetet?
Nem számít. Nagyobb gondod is van. Mindkettőnknek van.
- A Doktor? - Aha. - Azt mondta, egy munka és vége.
- Nem csak egy munka lesz. Sohasem csak egy. - Én is ezt mondtam.
De valamit gyorsan ki kell találnunk. Max és Sally Vermontban várnak ránk.
Úgy érted, Max. Csak Max, igaz?
Nem, mindketten. Ők hoztak ide.
- Mi? - Bocs, mi is történt?
Azt hiszem, tudom, ki küldi azokat az üzeneteket.
IDEÉRTEM LANGMORE-ÉKHOZ. ÖRÜLÖK, HOGY NEM HALTÁL MEG.
Jól van, Maxie.
- Itt az idő. - Haldoklom.
Ideje lépnünk.
A Doktor.
- Mi van a Doktorral? - Hátba fogjuk szúrni, Maxie, aztán szemből is,
és aztán talán mindkét oldalról is.
És higgy nekem, rohadtul jobban fog fájni, mint egy villa.
- Úgy érted, nem a Doktornak dolgozol? - Pontosan, Maxie.
Nem.
Helló!
És most? Legyünk barátok vagy ilyesmi?
- Vagy ilyesmi. - Az ellenségem ellensége.
Hacsak nem játszik ki minket... megint.
- Tudod, találkoztam az igazi Alice-szel. - Hallottam.
A te változatodat jobban kedvelem.
Ez nem jelenti, hogy téged jobban kedvellek.
GYERE KI!
Nos, buli van.
Azt hiszem, ki kellene jönnötök egy kicsit.
Buli van.
Ó, istenem! Istenem!
Azt hittem, meghaltál.
Tudom.
Richard, segíts Maxnek bemenni!
Helló, öreg! Jézusom, úgy nézel ki, mint az újrahasznosított szar.
- Téged is jó látni, kölyök. - Gyere! Menjünk!
Ez érdekes lesz.
Szerintem is, Maxie.
Hogy működik ez most, Sal?
Te, Max és a Doktor?
Sok mindenről kell beszélnünk.
- Idd meg ezt! Kellenek az elektrolitok. - Köszi, kölyök. - Aha.
Mennyit komponáltál ebből az egészből te, Sal?
- Hogy mind itt kössünk ki? - Egy-két javaslat a Doktornak.
- Néhány üzenet. - De miért? - Szabadság.
Ezrának igaza van, a Doktor igazából nem is a gyűrűt akarja.
Amennyire tudjuk, a gyűrűnek már hűlt helye lehet. A Doktor titeket akar.
- Miért? - Max és én sérült áruk vagyunk.
Úgy tudja, Maddie-nek nyoma veszett. Új csapat kell neki, és ti vagytok azok.
- Azt hittem, mindenhol vannak csapatai. - Igen, de mi voltunk a szupercsapata.
- Akkor mit tegyünk? - Segítünk egymásnak.
Mind szabadulni akarunk az uralma alól.
De ha keresztbe teszünk neki, eljön értünk és a családjainkért.
És mindenkiért, akit valaha szerettünk.
Ha szabadságot akarunk, igazi, tartós szabadságot,
- csak egyetlen dolgot tehetünk. - Megöljük.
Tessék? Mi nem gyilkolunk.
Úgy érti, átadjuk a szövetségieknek, de ezúttal tényleg.
Igaz?
Mozgás, mozgás, mozgás!
Nem ölhetjük meg a Doktort. Ő az egyetlen ütőkártyánk.
Azt fogjuk tenni, hogy összedolgozunk egyetlen céllal:
- átadjuk a Doktort az FBI-nak, és tisztázzuk magunkat. - Jézusom, Sal!
Azt hittem, totális bosszúról beszélünk. De ez... Ezért mentettél meg?
Én Sallyvel vagyok. Együtt dolgozunk.
Találunk rá módot, hogy eljussunk a Doktorhoz.
Felfogjátok, mekkora képtelenség, amit javasoltok?
Már így is paranoiás, hogy a szövetségiek túl közel jutottak,
- és ha bárhogyan is megijesztjük... - Azt mondtad, bármit, Maxie.
- Bármit megtennél. - Meg is teszek.
Ha öngyilkos küldetést akarsz, benne vagyok. De ne hibázzunk, rendben?
Ez a lényeg.
- Simons ügynök, valaki ön felé tart. - Ki? Ki akar itt találkozni velem?
Nyomás, nyomás!
- Mangrove, bukj le! - Mi a franc, öreg?
Helikopterre pattantam, amint hallottam hogy beszóltál. Az egész banda itt van?
Semmi személyes, de valahogy nagyon is személyes.
Nem bízunk bennetek.
Eltekintve attól, hogy alapból tolvaj, hazug szociopaták vagytok,
elraboltátok Ezra családját. Meghalt az apja.
- És holtbiztos, hogy nem bízunk benne. - Én sem bízok benne.
És nem bízom bennetek sem, alattomos trió. De bízom Sallyben.
Ami még fontosabb, a Doktor is bízik Salben.
Ezt felhasználhatjuk.
- Hogyan? - Az emberre játssz! - Az emberre játssz!
Láss bele a fejébe!
Kényszerítsd hibára!
És amikor hibázik, nemcsak átadjuk az FBI-nak.
Meg is fizet.
- Valószínűleg a következő munkát tervezik. - Igen, talán. - Szép munka.
Innen talán át kellene vennem.
- Tessék? - Simons, mindenkinek azt mondtad, hogy szabadságon vagy.
- Mármint, tényleg. - Nézd, értékelem az aggodalmadat, de hagyd, hogy megoldjam.
- Ez egy kényes szituáció. - Tudom.
- Mit jelent, hogy meg is fizet? - Hát, nézz ránk!
Mármint a Doktor fel sem fogja, milyen csapatot alkotott.
Összeadjuk mindazt, amit valaha is tanultunk.
Levadásszuk, a feje tetejére állítjuk az életét, ahogy ő tette velünk.
Rá fogunk jönni, ki ő és mi hajtja. És mielőtt átadjuk az FBI-nak,
mindenét elvesszük, amije van.
Itt Mangrove különleges ügynök. Mindenki készüljön! Bemegyünk.
Ne! Ne, ne, ne, ne! Türelmesnek kell lennünk.
Még nem derítettük fel a terepet.
A jelzésemre.
Hol kezdjük egyáltalán?
Semmit sem tudunk a pasasról azon kívül, hogy világklasszis faszkalap.
Tudjuk, hogy igazi doktor.
- Buffalóban él. - Ezt honnan tudod? - Cy Roberts.
Ez jobban megy, mint gondoltam.
Emberek, figyeljetek!
- Figyelj hátra is! - Vettem.
- FBI! - A kijáratokhoz! - Menj a folyosón! - Itt vannak.
- Minden tiszta. - Itt van egy. - Ne mozduljon! Lássam a kezeit!
Kezeket fel, seggfej! Kezeket fel!
- Álljon fel a székből! - Álljon fel azonnal!
Szép munka.
Gyerünk!
- Melyikkel? Melyikkel? Hová megyünk? - Ide!
Bízz bennem, ez majd segít.
Szellemek. Rohadt szellemek.
KATTINTS IDE!
- Helló, Patrick! - Bloom.
Biztosan nagyon össze vagy zavarodva.
"Hogy csúsznak ki folyton a kezeim közül?"
Lefogadom, meg akarsz találni minket, meg akarsz büntetni.
Ne tedd ki magad ennek!
Csak hagyd, hogy tegyük a dolgunkat, és megígérem neked a következőt:
átadunk neked mindent...
A gyűrűt, a Doktort ezüsttálcán, megváltást.
Majd jelentkezünk. Maradj velünk!
Rendben leszel?
Ebből nem maradok ki, kölyök.
Találkozunk a játékban.
A játékban.
- Szóval kizárt, hogy megbízunk bennük, igaz? - Még mit nem! - Megőrültél?
Mostantól fogva a saját feltételeink szerint csináljuk.
- De ezt csináljuk? - Ez biztos, hogy jobb, mint cipőket eladni.
Fordította: Riximus
www.feliratok.info Időzítés: zimuzu.tv